Klokken to i nat centraleuropæisk tid -
- blev Phoenix-atomraketterne sendt op fra Cape Canaveral.
Ifølge NASA vil raketterne med 95% sikkerhed ændre asteroidens bane.
40 DAGE FØR NEDSLAGET
Raketmissionen bliver transmitteret offentligt overalt i Tyskland.
- Hej, Ben. Hvad så? - Det er spisetid.
- Du er sulten. - Kun efter sådan noget her.
Hospitalsmaden kommer op igen.
Vi har aftalt, at vi er ærlige over for hinanden, ikke?
Resultatet af MR-scanningen er ikke, hvad jeg havde håbet på.
Vi har fjernet svulsten fra galdegangen, men ...
... der har dannet sig metastaser.
Hvor lang tid har jeg?
Der er mange, der ikke forstår, hvorfor det lige rammer dem.
Og de fleste er meget ældre end dig.
Det er ikke fair.
De ville være ærlig over for mig. Hvor lang tid har jeg?
Med den rette medicin -
- kan vi holde din tilstand stabil i et par måneder.
Måneder?
Ja.
Jeg er ved at læse den her bog. Kender De den?
Den handler om dødens fem faser.
Den første fase er benægtelse.
Man nægter at tro på, at man er syg, og at man skal dø.
Den anden fase er vrede. Den kender jeg udmærket.
Man misunder alle, der ikke er syge, og tænker: Hvorfor lige mig?
Så kommer forhandlingen. Man vil slå en handel af.
Med lægerne, med Gud, med skæbnen, med sig selv.
Jeg tager medicinen og kemoen, holder opkastningerne ud -
- og forventer en belønning.
Men den får man ikke.
Gud siger: "Nej, ikke dig."
Og så er man midt i depressionen. Det er den fjerde fase.
Og den femte?
Hvis de ikke sendte dem der afsted ...
Det er noget lort at sige, men ...
Så ville jeg i det mindste ikke være den eneste.
Mor!
- Mor! - Vi er nødt til at fortsætte.
Selv Jonas klarede at komme på det skide tog.
Vi kan alligevel ikke gå hele vejen til Rusland.
Jeg kan ikke mere. Kan du ikke se, at det ikke nytter noget?
Mor!
Så, så. Undskyld.
Jeg kan ikke klare det alene.
Du klarer det fint. Det lover jeg. Du klarer det fint.
Hvordan skal de nu komme til Rusland?
Onkel Herrmann skal nok hjælpe dem, når de kommer hjem.
Hvordan?
De flyver med ham til Amerika. Det er lige så sikkert som i Rusland.
Vi ses igen på et tidspunkt.
Jeg går lige et øjeblik. Jeg finder en container til os.
- Så får vi et fint gemmested. - Jeg vil med.
Jeg er tilbage om lidt. Pas godt på Pepper i mellemtiden.
Goddag, hr. Frankenberg.
- Går folk i sådan noget? - Det kan du vel se.
Hvad vil I? Nora er her ikke.
- Hvor er hun da? - "Hvor er hun?" Hos noget familie.
- Hvem? - Det rager ikke dig.
Hov, kan du komme væk derfra! Væk!
Har I for meget tid eller hvad?
- Jeg har intet hørt i fire dage. - Hun er vel træt af dig.
- Det kunne De lide, hvad? - Ja, sgu.
- Nora! - I må hellere gå.
Nora! Nora!
- Vasker De bilen? Nu? - Hvad siger du?
Nora har ret, De er en total idiot.
Hvis De ser hende, så sig, at jeg har været her, ikke?
Stop!
Kom, mor, de tager os med!
De tager os med til Berlin.
Kom nu!
Rolig, rolig. Jeg gør, som De siger. Jeg vil ikke ...
Før ville alle til Tyskland, men nu ...
Ingen af dem klarer den. De dør ved grænsen.
Hvad med Dem? Hvorfor er De på vej til Berlin?
Vi skal bare igennem Berlin. Min kone vil se Paris.
Kender De Paris?
Ja.
Der var vi på bryllupsrejse. Min mand og jeg.
Tysker?
Ja. Jeg vil ikke give jer problemer.
- Er du flygtning? Er du alene? - Ja.
Hvis De slipper mig fri, kan vi tale om det. Jeg mener ... Vent!
De skal ikke bekymre Dem om mig. De kan bare ...
Hvad er det? Nej!
Nora? Nora, kan du høre mig?
Nora?
Kameraerne er her for at beskytte dig.
Nora?
Pindsvin ...
Pis. Pis.
Nora! Nora!
Nora!
Hvad fanden?
Her er billetten. Gate 5A. Check-in klokken 8.30. Velkommen til USA.
Okay, men der er kun én billet. Hvad med Marion Cosin, min kone?
Må jeg se det? Tak.
Jeg beklager. Hun står ikke på listen.
Nej ... Hun skal være på listen.
- Er De gift? - Ja.
Så skal jeg se Deres vielsesattest.
Teknisk set er vi ikke gift, men hun er min kone.
Se. Hun er gravid.
Udfyld den her og kontakt udlændingestyrelsen.
Og skynd Dem.
- Alt i orden? - Ja, det går fint.
Du klarer det rigtig fint.
- Har du billetterne? - Ja, selvfølgelig.
Du skal drikke mere. Jeg henter vand.
- Jeg har vand. - Jeg henter noget.
- Tak. - Held og lykke.
Korset vil beskytte dig.
Tak.
Er du sulten?
Av, mine fødder.
Leonie?
- Hallo, hvor er du? - Jeg er tilbage.
Undskyld mig.
Udlændingestyrelsen ...
Undskyld.
Udlændingestyrelsen ...
Rend mig, dumme kælling.
Jeg blev sprunget over. Det går hurtigt, det lover jeg.
Jeg så ikke mit nummer komme frem, undskyld.
Problemet ... Min kone har ingen billet.
Hør på mig. Hun er min kone, okay?
Men vi er ikke gift endnu.
Så kan jeg ikke hjælpe Dem. Jeg er ked af det.
- Tilbage. Nu. - Undskyld. Jeg forstår.
Undskyld. Vil De ikke nok hjælpe min kone? Hun er gravid.
- Hvor er hun? - I venteområdet.
Tag hende med herhen. Hvis hun er gravid, prøver jeg at hjælpe.
Tusind tak. Jeg er tilbage om to minutter.
Pas på!
Marion!
Marion? Er du derinde?
Sig noget, hvis du er her.
Hvad laver du her? Kan jeg ikke gå på toilettet i fred?
Marion, er du sød at åbne døren?
Herrmann! Du sagde jo, at alt var i orden.
Susanne. Kom I over?
Nej, vi er hjemme. Gudskelov, jeg fik fat i dig.
Egon sagde, I var med nogle menneskesmuglere.
Ja, men vi er hjemme igen.
Leonie og jeg. Uli og Jonas er stadig på vej.
- Tag det roligt. Hvad er der galt? - Det gik ikke!
Du må hjælpe os. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Vil du ikke nok? I det mindste Leonie, hun er stadig et barn.
Du må hjælpe os. Vi dør alle sammen.
Hvis bare hun var blevet på det skide tog! Herrmann!
Vi må afsted.
Det nummer, De har ringet til, svarer ikke.
Prøv venligst senere.
Der var du.
Må jeg komme ind?
Kan du huske, da far og Jonas hængte den op?
Selvfølgelig.
Det er så underligt at tænke på, hvor vigtigt alting var før.
Skolen, hvad jeg skulle efter gymnasiet ...
Nogle gange føles det her bare som en ond drøm.
Jeg vil bare vågne.
Jeg stoler ikke på den fyr. Tjek alle vognene.
- Hvorfor ikke smide ham af toget? - Nej, vi udleverer ham ved grænsen.
Flygtningedreng. Du venter her, til vi når grænsen.
Og opfør dig ordentligt!
- Hvad sagde du? - Stil dig i kø.
Min kone er gravid, dit røvhul! Forstår du det?
- Hvor er hun? - Hvem?
Kan jeg hjælpe Dem?
Hvor er den unge dame? Hun lovede at skaffe hende en billet.
Er det Deres kone?
- Hun er gravid. - Kan De bevise, at De er gift?
- Vores fly letter meget snart! - Dæmp dig.
Nej! Jeg går ikke, før jeg får den skide billet!
Dæmp Dem øjeblikkeligt!
De må hellere gå nu. De er nødt til at gå nu.
Her er 400.000 dollars i kontanter.
Bare giv mig en billet til hende.
Vagter!
Nej! Nej, nej ...
En læge til min kone!
Hvad venter du på? Skaf os den billet.
Frue, kan De høre mig?
Vis os barmhjertighed. Tænk på vores lille barn.
Vil De ikke nok?
Far?
- Jonas? - Far!
Jonas.
Jonas. Gudskelov.
Jeg havde en vildt underlig drøm før.
Jeg stod på en gade. Det var helt mørkt omkring mig.
Så begynder jeg at løbe og gå i panik.
Først da forstår jeg, at det slet ikke er en gade.
Jeg er i et tomrum.
Et uendeligt tomrum.
Der er ingen mennesker nogen steder.
Og så?
Pludselig var der lys og stemmer langt borte.
Måske sang de.
Så forsvandt angsten pludselig.
Så vågnede jeg.
- Du tror heller ikke på det, vel? - På hvad?
At der er noget efter døden.
Jeg tror, at vi bliver til noget andet.
At vi bliver til støv og jord, som noget nyt kan vokse op af.
Det er ikke det, jeg mener. Du tror ikke på et liv efter døden?
En udødelig sjæl, der lever videre i det hinsides?
Nej. Det tror jeg ikke på.
Jeg tror kun, vi har dette ene liv.
- Leo? - Nora?
Jeg har skrevet tusind beskeder til dig.
- Hej, fru Steiner. - Hej.
- Drikker I jer fulde? Fedt! - Vil du have et glas?
Tak, men tiden løber. Kom, Leo, vi har planer.
- Hvad skal I? Vil du ikke spise? - Det er okay, mor.
- Du har ingen mobil. - De har mit nummer.
- Jeg skal nok passe på Leo. - Vi ses.
Kom nu, Leo. Vi kan sove, når vi er døde. Kom, kom, kom!
Kom så, hurtigere. Afsted!
Er du evnesvag eller hvad?
Susanne.
Jeg troede aldrig, jeg ville se dig igen.
Dramatiske scener udspiller sig ved grænsen til Hviderusland.
- Her. - Tak.
Ren propaganda. Som om den russiske hær skyder på civile.
Du skal ikke være bekymret for Uli.
Vil du ikke komme hjem til os?
Så kan vi tilbringe de sidste dage sammen som en familie.
Og lade, som om alt er perfekt? Her i slutspurten?
Mig som den rare gamle bedstefar? Det har jo aldrig fungeret.
Kom nu, far.
Vi har brug for dig. Jeg har brug for dig.
Der er ingen, der har haft brug for mig i 20 år. Sådan er det.
Laika har brug for mig. Som dåseåbner.
Du er ikke alene. Det er din beslutning.
Jeg elsker dig.
I sidste ende er alle alene.
Jeg fatter ikke, at de er væk. For altid.
Din far har styr på det. De skal nok klare det.
Hvad med din far? Tænkte I ikke på at flygte?
Han har aldrig været længere væk end Görlitz.
Men vi dør, hvis vi bliver her.
Min far tror ikke på det. På at flygte. Han har sin egen ...
Sin egen tankegang. Han mener, at folk flipper alt for meget ud.
Jeg tænker hele tiden på, hvad der kommer til at ske.
- Vi ved ikke, hvad der sker. - Jo.
Vi bliver ramt af en sten større end Mount Everest.
Men lige nu sker der kun én ting: Intet.
Det bliver stort!
Og smukt!
Din far har ret. Alle flipper ud.
- Måske skulle vi også gøre det. - Hvad?
Flippe ud.
- Hvem bor her? - "Bor"? Du er sød. Kom, søde.
Nora! Endelig! Patte-kontrol!
- Er I over 18? - Rend mig.
Rend mig.
Fyr den af!
Domi! Du brænder mit hus ned!
- Du har bare besat det. - Præcis.
Hold op med at tænke på det. Vi er her nu. Her og nu.
Det er det eneste, der betyder noget. Vi er sammen til det sidste.
Tænk hellere over, hvad vi kan lave de sidste seks dage.
Vi kan holde de vildeste fester. Eller tage til Italien.
Eller have en trekant med hr. Eckert.
Hvorfor har du egentlig stadig de togskinner på?
- Hvad da? - Vil du dø med dem?
- Vi tager dem af. - Glem det.
- Kom. - Tager du pis på mig?
- Kom nu. - Du kan ikke ...
Vi klarede det virkelig.
- Vi klarede det. - Ja.
- Du klarede det. - Ja.
- Vi klarede det! - Vi klarede det!
Drik.
Godt. Okay ...
Pis. Var det en tand? Nej, det er bare blod.
- Se! - Hvad?
- Er de væk? - Ja. Se bare. Fedt, mand.
I dag kan du få lige, hvem du vil.
Hey, folkens! Ingen forlader festen uden et knald!
Eller vil du dø som jomfru?
Var der en, der sagde "knald"?
Hvad fanden?
Alt er jo lige meget nu.
- Ikke sådan her. - Vil du have en streg?
- Giv mig lige fem minutter. - Leo!
Hallo? Leonie?
Jeg døber dig i Faderens og Sønnens og Helligåndens navn.
I verden har I trængsler; men vær frimodige, jeg har overvundet verden.
Du ... bløder.
Hvad er det?
Umuligt.
Hvad sker der? Sig det nu.
Jeg ved det ikke. Vi er ved grænsen.
Her er ingen.
Grænsen ...
Tekster: Hanne Arnold www.sdimedia.com